Två nya termer har varit samtalsämnet i fokus inom sökmotoroptimering det senaste året: Co-citation (ungefär ”samtidigt omnämnande”) och Co-occurrence (ungefär ”samtidigt uppträdande”). Man talar ofta om dem ihop och de liknar varandra på många sätt, men är ändå klart helt olika. Helt uppenbart är dock att båda kommer att finnas med i förgrunden för nästa våg av Googles algoritm-uppdateringar, och att dessa kommer låta både co-citation och co-occurrence stå i centrum.
Med co-citation och co-occurrence ser vi för första gången att Google på allvar tar steget mot det jag själv kallar en ”nolinks”-metod – ett tillvägagångssätt där backlinks, helt eller delvis, avfärdas som rankningsfaktor. Den ryska sökmotorn Yandex använder sig redan av den här metoden för sina premium keywords. Ryska ”webmasters” är notoriskt aggressiva spammare, och då Yandex sökmotor dessutom är sämre på att sortera bort spam sågs ingen annan utväg än att söka implementera något liknande. Även Google har experimenterat men enligt Matt Cutts, Googles representant vad det gäller bekämpning av sökmotorspam, har resultaten fram tills nu varit långt ifrån bra.
Nåväl, låt mig nu gå vidare och förklara de båda termerna men först; inom sökmotoroptimering använder man sig av uttrycket ”serp”. Serp står för search engine result page och är helt enkelt resultatsidan du ser när du gjort en sökning i Google.
Sökmotoroptimering och Co-occurrence
Med co-occurrence avses hur ofta sökord förekommer samtidigt och i närheten av varandra – eller i närheten av liknande sökord – mätt över flera sajter. Co-occurrence kan också inkludera sökord som liknar varandra och är relaterade till samma ämne, men ändå inte är exakt desamma.
Idén om co-occurrence föddes ur observationen att sökmotorer listar sånt som de anser vara ett ”relevant svar” på en användares sökning. Detta betyder att sidornas ägare inriktar sig på ett antal keywords och sökmotorerna visar upp sidorna i resultaten så snart de får ett visst antal relevanta träffar, vilket i det här sammanhanget alltså även kan betyda ord som ofta uppträder tillsammans. Detta märks särskilt tydligt efter fjolårets Hummingbird-uppdatering där innehåll med idéer, frågor och svar – hela koncept, blivit propertionerligt viktigare jämte en inriktning på specifika keywords.
Co-occurrence huvudpunkt är alltså att det inte är helt beroende av länkar. Det räcker med innehåll där dessa koncept nämns, även om antalet inlänkar är få, för att att ge en högre rankning i SERPsen. För många påminner detta säkert om de sedan länge förlegade reglerna kring keyword density, och visst – co-occurence är en vidareutveckling av dessa. Co-occurence är besläktat med keyword density men betydligt mycket mer sofistikerat.
Man säger även att co-occurrence uppträder när två eller flera sökningar innehåller ord som är så lika att folk automatiskt associerar dem med varandra, och särskilt om sökningarna görs i följd.
Vi tar ett exempel. Om en användare söker på en viss sökfras, till exempel ”Volvo blocket”, och därefter också knappar in ”begagnad Volvo till salu”, sammanlänkas de två söktermerna eftersom Google då drar slutsatsen att folk som söker på ”Volvo blocket” faktiskt kan vara ute efter begagnade Volvobilar. Om många användare gör samma sökning kommer kopplingen mellan dessa bli starkare även i andra kontexter och med andra sökord. Med andra ord: en co-occurrence har uppstått.
Det här är hursomhelst inte något nytt påfund. Co-occurrence introducerades för första gången när Google körde sin Caffeine-uppdatering för exakt fem år sedan. Utan att ge namn beskrev då Matt Cutts konceptet co-occurrence när han sa att Caffeine: “allows easier annotation of the information stored with documents, and subsequently can unlock the potential of better ranking in the future with those additional signals.” Det här var en av de tidigaste bekräftelserna på att Googles sökteknologi – som fram till dess i stort varit baserad på länkar – höll på att förändras, och på hur viktigt det var för experter inom sökmotoroptimering att vänja sig vid de två nya koncepten.
Sökmotoroptimering och Co-citation
Konceptet co-citation liknar co-occurrence, omtalas i samma sammanhang, men det är ändå helt annorlunda. När en sajt nämns, men inte länkas, av två av varandra oberoende källor säger man att co-citation har ägt rum.
Termen började i SEO-sammanhang först användas av Rand Fishkin, grundaren av Moz, och är enkel att förstå. Google bygger i stort sitt rankningskoncept på inkommande länkar vilka har en stor betydelse för en sidas positionering. Med co-citation följer en stor förändring i detta eftersom det då bara krävs att en sida, utan att länkas, citeras eller nämns på olika siter. En sidas trovärdighet, och därmed också placering i SERPsen, är helt avhängig av hur många, och speciellt vilka, källor som nämner den. I takt med att allt fler nämner eller refererar till sidan förankras dess authority vilket kan leda till högre ranking. Det här sker alldeles oavsett om omnämnandet varit av underordnad betydelse eller indirekt.
Co-citation är också ett av de äldsta sätten på vilket blackhatters sökt flyga under radarn och jag minns hur folk redan för tio, femton år sedan proppade sina doorway-pages fulla av länkar (och mentions) till myndigheter, universitet och så vidare. Black Hat SEO är ett kortsiktigt spel – en hel sajt kan närsomhelst bli raderad ur index, men kunde med den här taktiken måhända överleva lite längre.
![En typisk old-school spamsida med nonsens-text och authority-länkar.](https://blogg.loopia.se/wp-content/uploads/2014/10/spam_site.png)
Samma sak händer nuförtiden, särskilt här i Sverige, och det enkla tillvägagångssättet är som följer: Skapa innehåll, men den här gången BRA och relevant innehåll, och länka sen ut till olika auktoritetssajter, t.ex Wikipedia. Det här är inte fel, för du både producerar och länkar faktiskt till bra och värdefullt innehåll. Det här är förstås också ett sånt tillfälle när det är bra för din sida att länka ut. Man kan jämföra det med Filip och Fredriks ändlösa namedropping av kändisar som de hoppas kunna bli associerade med. Man liksom umgås med internets socialitetslejon för att visa att man är att räkna med.
Många kallar co-citation för ”länkbygge utan länkar”. Det finns två huvudsakliga sätt som två sajter kan vara sammanbundna i ett co-citation-förhållande:
- De bör nämna samma sajt utan att länka till den.
- De bör diskutera ett gemensamt eller liknande ämne. Det här betyder inte att de måste använda exakt samma nyckelord. Nyckelorden måste vara lika, inte exakt matchade – detsamma gäller ju co-occurrence, vilket jag tog upp förut.
![Sidan trafiksäkerhetsverket.se nämner räddaälgarna.nu, euroncap.org och krocktester.se, men eftersom euroncap.org och krocktester.se nämns närmare varandra anses de ha en högre relation till varanda. Dessutom nämns de högre upp i trafiksäkerhetsverkets text varför deras relation till ämnet också kan antas vara större.](https://blogg.loopia.se/wp-content/uploads/2014/10/cocitation-cooccurence.gif)
För att upprepa: Det co-citation gör är att skicka en signal till Googles algoritm att den ömsesidigt nämnda sidan är relevant och viktig. Det här betyder att sidorna – den som nämns och de som nämner – nu är sammankopplade i ett slags symbios. På samma sätt kommer nofollow-länkar ge din sida trust – och notera användningen av ordet ”trust” eftersom det faktiskt inte sker någon överföring av link juice.
En av anledningarna till att co-citation är viktigt för sökteknologin är att det utgör en möjlig ersättning för ankartexter. Även om sökmotoroptimerare, t.ex Bill Slawski, uttryckt att sökmotoroptimerare inte bör lita alltför mycket till co-citation så är det allt fler som ägnar sig åt seriösa studier i ämnet. Det här beror inte bara på co-citation och co-occurrence i sig, utan också på det faktum att Google flera gånger har uppgett att värdet av exakta keyword-ankare håller på att minska. Även om undertecknad faktiskt inte har sett några större förändringar i relation till detta så har jag under många år, särskilt med tidigare nämnda spamtekniker i färskt minne, byggt med detta i åtanke.
Många har förkunnat detta vara det bästa som har hänt på mycket länge, särskilt de som sysslar med branding, eftersom det låter associationer uppstå utan tokaggressiv marknadsföring och länkar. Man kan faktiskt säga att co-citation till viss del minskar betydelsen av olika sökoptimeringstekniker. En sida kan hamna högre i SERPsen bara genom att koncentrera sig på att skapa schysst innehåll som får andra att sajter att referera till den. Det här är förstås inget nytt – det är ju att skapa innehåll för att få backlinks. Hursomhelst vet vi alla att uttrycket ”content is king” aldrig har varit hundra procent sant, och detsamma gäller förstås ”build it and they will come” vilket snarare lutar åt självbedrägeri. Poängen är emellertid att det här kommer att bli allt viktigare. Att kunna ranka högre med co-citation/co-occurrence kommer att ge nya och mindre kända sidor med utmärkt innehåll chansen att hamna högt även om de inte har en heltidsanställd sökmotoroptimerare eller länkbyggare.
Jaha, detta var allt för den här gången och jag hoppas att ni gillat det ni nyss har läst. Har ni förslag eller önskemål om framtida artiklar så maila mig gärna en rad på interwebs@levante.se
Texten är skriven av Philip Blomsterberg. Philip har sedan mitten av nittiotalet varit verksam inom Internetmarknadsföring och engelskspråkig sökmotoroptimering. Han startar nu svensk verksamhet genom Intripid Sökmotoroptimering och är ägare till sökmotoroptimering.se där han under hösten lanserar en SEO-blogg och gratis SEO-Kurs.
Följ Philip på Twitter: @pblomsterberg